A boldogság benned van.
Keresd optimista lencsével, és szabadulj fel!
Hamarosan mindegyikőtök elsajátíthatja ezt a technikát.
Ez. Egy multitool. Lefaragtam, hogy elférjen a vödörben.
Azt hiszed, még mindig neki dolgozom?
Ezt az egész boldogságtechnikáját én találtam ki.
A találmányaim.
Ez az otthonuk.
-Hol van Kampets? -Észak-Olaszországban.
Mind tudjuk, hova megyünk. Ott találkozunk.
Ha szétválunk, ne lassítsatok!
A negatív gondolatok csak elhomályosítják az elmét.
-Constance, jól vagy? -Persze.
A házat körülvettük. Ideje indulni.
Mióta vannak ilyen állapotban?
Van rá esély, hogy ez a program következménye.
Állítólag mind arra panaszkodtak, hogy merev a nyakuk.
Folytatjuk az emberrablást a terv szerint.
Itt egy kétfős esti teáskészletet fog találni.
A tea minimálisan tartalmazni fog alkonyzöldjét,
egy erős nyugtatót.
Az új emlékekre! Várj!
Beszélnem kell valakivel.
Bármi is a baj, biztosan minden rendben lesz.
Igaza van. Minden rendben lesz.
Nicholas,
egy jó teát sosem szabad túlcukrozni, te is tudod.
Igen, igen. Csak attól tartok, hogy ez a bizonyos főzet,
amit Kettes készített… attól tartok, nagyon keserű.
Ez nem lep meg.
-Jól vagy? -Igen. Miért ne lennék?
A testvéremmel vagyok, a családommal.
Kettes!
Jót beszélgetett az ifjú Auguste-tal?
Nagyon jót. Milyen elbűvölő gyerek! Nagyon okos.
Igen. Az biztos.
Nos, jobb, ha megyek.
Ne!
Holnap nagy nap lesz.
Annyira örülök, hogy együtt teáztunk.
-Még ha meg sem ittam. -Én is.
További szép estét!
-Önnek is. -Igen.
Sajnálom, sajnálom, sajnálom. Tudom, kudarcot vallottam.
Nyomorultul, de nem tudtam megtenni.
Nem tudtam megmérgezni a saját testvéremet.
-Kérem! -Tökéletesen megértem.
Ó, igen. Mi?
Egy méhen osztozott vele.
Természetes, hogy nem akar ártani neki.
Szereti őt.
Kettes!
Kettes, maga most… boldog?
Jól van, Constance-t, Ragacsot és Dipikát elfogták.
Ez változtat a dolgokon, jelentősen.
-Remélem, jól vannak. -Ó, megtalálom őket.
-Ez már nem egyszerű szabadítási művelet. -Egyetértek.
Ez már dzéta veszélyességi szint, vagy akár epszilon.
-Egyetértek. -Nem ismerem ezt a szintrendszert.
Én sem.
A saját rendszerünk a farmot veszélyeztető fenyegetések besorolására,
ez alapján reagálunk.
Farmon kívül is alkalmazható.
Az epszilon egy téli álom utáni kóborló medvét, vagy valami hasonlót jelez.
Vagyis nagyon veszélyes!
A dzéta és epszilon terv szerint a gyerekek az árbockosárban maradnak,
és megvárják a veszély végét.
Köszönöm, hogy nem veszekedsz.
Belenéztem Kampets agyseprőjének puskacsövébe.
Szívesen maradok.
-Mehet? -Csendesen, gyorsan.
Mint mindig.
Mit csinálsz?
Fél perc garantálja,
hogy ne lássanak minket.
De hát nem megyünk sehova. Itt maradunk, emlékszel?
Nem, Ragacsnak és Constance-nek szüksége van ránk.
Huszonkilenc, harminc.
Gyerünk!
Nos, jó régen…
Komolyan?
Gondoltam, bölcs elővigyázatosság,
tekintve, hogy milyen sikamlósnak bizonyultak korábban.
Azonnal vedd le!
Igen, persze. Természetesen.
Szörnyen sajnálom.
Constance, Ragacs! Jó újra látni benneteket!
Hogy megnőttetek mindketten!
Gondolom, Reynard és Kate sem jár túl messze,
tudom, milyen szoros a kis társaságotok.
-Nincsenek a közelben. -Hamarosan itt lesznek.
Jó lesz látni őket.
Köszönöm.
Csak húzd meg!
Elnézést.
Igen. Még egyszer elnézést ezért a barbár bánásmódért.
Nem az én stílusom, tudod, Ragacs.
Én annyit tudok, hogy maga gonosz.
Ó, Ragacs barátom!
Hipnotizálja az embereket, hogy boldogok legyenek, manipulálja az elméjüket.
Magát más jóléte nem érdekli, csak a sajátja.
Ez a negativitás nem tesz jót neked, Ragacs.
Stressz, idő előtti öregedés, halál, hajhullás.
Hallgass rá! Igaza van.
A sok szorongás felemészt.
Kérlek, hadd segítsek megszabadulni ettől a sok feszültségtől,
és megtalálni a belső békét a lelked belsejében!
A békét és a teljességet,
amire egész életedben vágytál.
A TITOKZATOS BENEDICT TÁRSASÁG
TRENTON LEE STEWART AZONOS CÍMŰ REGÉNYE ALAPJÁN
Egészen mostanáig hagytam, hogy a gyanakvás
-elvakítson. -Ó, igen.
Azt hittem, senki sem lehet hirtelen boldog.
-Tudom. -Hogy lehetetlen.
De tévedtem. Hatalmas tévedés volt.
Ez hihetetlen!
Tudom, de még mindig úgy gondolja, hogy nem igazi?
Dehogynem igazi. És olyan jó érzés!
Tudom. Tudom. Tudom.
De ha logikusan, az eszemmel végiggondolom,
teljes erőmből ellen akarok állni neki.
Hol ezt, hol azt gondolom, hol ezt, hol azt, és ez egyszerűen…
-Akkor talán ne gondolkozzon annyit! -Ó, igen.
Mi van, ha minden rendben van?
-Ez remekül hangzik. -Igen.
-Csak éljünk a pillanatban! -Igen.
-Ön is érzi? -Igen.
-Ezt a zabolázatlan örömöt. -Igen, igen, érzem.
Igen!
-Hallod ezt? -Mit?
Ezt.
Farkasok?
Igen! Igen! Igen! A vászon tényleg csodákra képes!
Persze! Mire nem képes?
Vászon! Rhonda, vitorlavászon!
Rhonda? Rhonda! Rhonda, Milligan!
-Te jó ég! De jó, hogy itt vannak. -Hála az égnek, hogy jól vagytok.
-Ti is. -Mi nem vagyunk jól.
-Igen. -Fantasztikusan vagyunk.
Igen, sosem voltunk jobban.
De hiányoztak nekünk, és a gyerekek is.
Pislogjon egyet, ha bepoloskázták a szobát!
-Nem. -Nem, nincs poloska.
-Jól vagyunk, biztosítom önöket. -Uram!
Ilyen rongyokat túszok szoktak viselni.
-Vagy rabok. -Tudom.
-Sosem éreztem ilyen jól magam. -Hamarosan én is kapok.
-Ó, igen. -Alig várom.
Sárgát kértem.
-Napsárgát. -Igen.
Mint egy lóteve.
Apám szokott ilyesmit faragni.
Zavar, hogy átverted?
Meg kellett tennem.
Ragacs és Constance fogságban vannak.
Nem volt idő vitatkozni.
Attól még, hogy meg kellett tenned,
érezheted rosszul magad miatta.
Talán tényleg rosszul érzem magam. Jó?
Ott vannak! Látom őket.
Mi van rajtuk?
-És Constance miért… mosolyog? -Mi?
Erre van a bungalótok.
-Érzed a zsályát? -Nagyon finom.
Ez a phlomis fruticosa.
A lipofil összetevői adják az illatot.
Tudom, hogy sokat gyötörlek, Ragacs, de igazság szerint
élvezem a tudományos érdekességeidet.
Nagyon tanulságosak.
Kösz, Constance.
Sikerrel jártatok!
-Jól vagytok? -Fogjuk rá!
Úgy hiányoztál, Kate!
-Mi a baja? -Kampets csinálta.
Valamit átkapcsolt az agyában.
-Mi? Hogyan? -Most ezt csinálja.
A szemedbe néz. Mozgatja a kezét.
Valamilyen idegi koherenciát okoz.
Még a tévéműsorában is csinálja.
Constance a tévét nézte, aztán azon kaptam magam,
hogy gyanúsan kedves velem.
Ha a kedvesség bűn, beismerem.
Nem is kell tárgyalás! Irány a börtön!
-Nagyon nyugtalanító. -Igazából nagyszerű.
Igazi öröm vele lenni.
Téged is elkapott?
Megpróbálta, de elkezdtem fejben osztani,
hogy lefoglaljam az agyam.
Aztán rájöttem, hogy ha színlelem a boldogságot,
könnyebben megtalálhatom Mr. Benedictet és Kettest.
Lenyűgöző kémkedés, Ragacs!
Rejtőzés imitáció révén. Tetszik az ötlet.
Én imádom.
-Keressük meg a felnőtteket! -Várj!
El kell vegyülnötök.
Én nem veszek fel ilyet.
Valakinek az elméjébe belenyúlni,
és felszabadítani a belső örömét, ahhoz ügyesség kell.
És bölcsesség.
És türelem a technika elsajátításához.
De amikor az ember látja, hogy a szomorúságot és a kétségbeesést
egy meleg, sugárzó mosoly váltja fel,
egyértelművé válik, hogy megérte.
Csak kérdezzétek Auguste-ot, Belindát, Leandrót és Yang Chai-t!
Keményen dolgoztak… és készen állnak.
Hamarosan mindannyian készen álltok majd, hogy megosszátok e készséget a világgal.
-Mit csinálnak? -Igen!
Valami nem stimmel velük. Nézzétek Mr. Benedictet!
-Mind olyan… boldognak tűnnek. -Igen!
Jaj, ne! Az a fajta „boldog”.
Miért ne lennének azok?
Az élet egy lakoma. Ajándék élni.
Ma büszkén jelenthetem be 63 boldogságközpont indítását
szerte a világban.
Mindegyik megnyitása és működtetése a ti, az e teremben jelenlévők feladata lesz.
Értem már. Beépültek.
-Ennyi. -Nyilván.
A célunk egy egyszerű, exponenciális növekedés.
És nagyon-nagyon jól csinálják.
Hogy elérjünk a világ minden szegletébe, terjeszteni az örömöt.
A következő városokban: Kiotó, Új-Delhi, San Diego,
Melbourne, Kuala Lumpur, Santiago, Lagos, Kartúm.
Hol is tartottam? Igen, Kartúm.
Varsó, Buenos Aires, Mumbai, Bogota.
Igen, eljött egy új korszak hajnala.
Hála nektek és a kitartó odaadásotoknak.
Ezért ma a réten megünnepeljük mindannyiótokat,
titeket, akik előmozdítják
a boldogság forradalmát világszerte.
Köszönöm! Köszönöm!
Igen!
Kérlek, menjetek, érezzétek jól magatokat az ünnepségen!
Jó szórakozást!
-Nathaniel! -Ne most, Nicky!
Nathaniel, mi történt azzal az emberrel? Jól van?
Igen, úgy tűnik, valami nyavalya jár körbe,
-de semmi komoly, igen. -Biztos vagy benne?
Teljesen.
Itt dolgoznak Európa legjobb orvosai. Megoldják.
Most kérlek, légy a barátaiddal!
Úgy tűnt… nagyon örülnek, hogy veled lehetnek.
Igen, igen. De…
-Miss Perumal! -Reynie!
-Úgy örülök, hogy látlak! -Kiszabadítjuk!
El kell mennünk, amint tudunk.
-Itt van Mr. Benedict? -Valahol itt kell lennie. De elmenni?
Csak most értél ide.
Még nem láttad azt a rengeteg remek lehetőséget.
Kate!
Tudom, dühös leszel rám, de hadd mondjam…
Dühös? Soha. Miért lennék?
Félrevezettelek. Nem, hazudtam neked.
-Ó, érthető. -Mi?
Annyira sok a szükségtelen konfliktus,
nemcsak köztünk, hanem általában az emberek között is.
Azt mondom, minden okod megvan, hogy dühös légy rám.
Dühös?
Nincs értelme annak az érzésnek.
-Nagyon meggyőzően csinálják. -Köszönjük.
Micsodát?
Én vagyok az. Semmi szükség az álcára.
Ó, semmi szükség a megtévesztésre.
Azt kapod, amit látsz.
-És azt kapod, amit kapsz. Nem bánod meg. -Jól mondod. Jól mondod.
-Imádunk itt lenni, Ragacs. -Igen.
És ti is így lesztek vele.
Maguk nem is épültek be.
Elkapta őket. Mindenkit.
-Ahogyan… -Constance!
Nem tudtam, hová tűntetek.
Értem már. Hiányzik nektek a régi Constance.
A szenvedés által formált csípős személyisége.
Nem szeretitek az új Constance-t.
Felkavar titeket, pedig ezt végképp nem szeretné.
-Nem, nem erről van szó. -Egyáltalán nem.
-Az új Constance frissítő. -Kedveljük.
Mi a felnőttek miatt aggódunk.
Ki kell ráznunk őket ebből.
Természetes azt akarni, hogy mások is úgy szenvedjenek, mint ti.
-Mi nem szenvedünk. -Nem erőltetem.
Csak legyenek önmaguk!
De hát önmaguk. Én is önmagam vagyok.
Garrison találmánya felszabadítja a valódi ént.
Most már látom.
-Garrison csinálta? -Ő volt az agy, természetesen.
Ha valaki vissza tudja fordítani a hatást, az ő.
De elrejtőzött.
Nincs rá szükségünk. Nálam van a megoldás.
Imádom Kate-et. Ezt az őrült aktivitást.
-Garrison jegyzetfüzete? -Elloptad?
Garrison bebizonyította, hogy nem megbízható.
Egy őrült zseni írásai.
Lehangoló lehet. Megyek, keresek némi pozitivitást.
Ez elfogadhatatlan.
Zavaró. Felkavarja a közösségünket.
És felesleges kérdéseket vet fel.
-Megértjük. -Teljesen.
Mostantól ha bárki arra panaszkodik, hogy a nyaka
merev, fáj, vagy minimálisan is szúr,
akkor a kabinjában kell maradnia.
-Nem látható helyen. -Láthatatlanul.
Az ő érdekükben.
-Hogy gondjukat tudjuk viselni. -Persze.
-Milyen figyelmes! -Mindig vigyáz ránk.
Gondolom, a doktor kezelése nem járt sikerrel?
-Egyelőre nem. -Te jó ég!
Bármennyi erőforrásra is van szükség, ezt meg kell oldanunk.
-Rajta vagyunk. -Megoldóemberek vagyunk.
Akkor oldjátok meg!
Nincs időm ilyen zavarásokra, ezekre a szüntelen tolakodásokra.
A Jeffers által begyűjtött gyerekkémek szerint
mások is úton vannak, oldjátok meg ezt is!
-Meglesz. -Meglesz.
Dr. Kampets, a jelenlegi személyzeti helyzetre való tekintettel…
szakképzett emberekre van szükségünk.
Bizonyított nyertesekre.
Minden ismeret segítség. És a pozíció korábbi betöltőitől eltérően
minden releváns információt azonnal meg kell osztani önnel,
-bármilyen rosszul hangzik is. -A lényeget, kérlek!
Úgy tűnik, ez a probléma… az alvókkal, nem csak ezt a telepet érinti.
A világ minden tájáról jöttek hasonló jelentések.
Az ön rendszerének gyakorlói.
Hasonló jelentések.
A korreláció
nem jelent okozati viszonyt, igaz?
-Persze, egyáltalán nem. -Nincs köze a helyzethez.
Szerintem az, aki kész egy vezetői szerepre,
ösztönösen megérti ezt.
Most pedig én megyek, és előkészülök
a terjeszkedési terveink televíziós bejelentésére.
Ti ketten visszamentek az ünnepségre,
és árgus szemekkel figyelitek a tüneteket.
És legközelebb ne hozzatok elém olyan problémát, amire nincs megoldásotok!
-Mondtam, hogy várni kellett volna. -Teljesen benne voltál.
-Azt hittem, meghalt. -Constance!
-Istenem! -De nagyon örülök, hogy nem.
Jaj, úgy örülök, hogy látlak!
Hol vannak a többiek?
A Suttogó, az Agyseprő.
-Minden benne van. -De semmi a Boldogságról.
Kate, menj vissza a Suttogós részhez!
„A Suttogó célja, hogy szorongást és elégedetlenséget teremtsen.”
És itt, alatta egy megjegyzés: „A fordítottja is mindig lehetséges.”
Mi ez?
Itt arról ír, hogy a látóideg okoz változásokat a prefrontális kéregben.
A látóideg? Ha bejárat, akkor talán kijárat is.
Optika. Mondjuk erős fényt villantani valaki szemébe?
Pontosan.
Egy ultrakoncentrált, megfelelő hullámhosszú fényvillanás
sokkolhatja a szem fényreceptorait.
Talán beindíthatja az agy visszaállását.
Építhetnék valamit,
de valami erősebb kell, mint a zseblámpáim égői.
Volt bent egy fotós. Vakut is használt.
Sikeresen elloptam pár dolgot mostanában.
IDE NÉZNI VAKU
ÁRAMKÖRI LAP
-Ide csatlakoztathatod az akkut. -Aha.
Kell valami, ami vezérli a redőnyt.
Valami kicsi, mozgékony, tartós szerkezet.
-És ha nem működik? -Pozitív gondolkodás, Ragacs!
-Szerinted működni fog? -Fifti-fifti?
Talán 40/60?
Az nem rossz.
Itt vannak?
Igen.
Micsoda váratlan látvány!
Próbáljuk ki a kicsikét!
Hol van az apám? Kezdjük vele!
Szerintem túlgondolja az egészet.
Nem, nem hiszem. Azok az emberek a semmibe bámulnak.
És tudtam, éreznem kellene valamit, de nem éreztem, és ez megrémített.
De megkönnyebbültem, hogy legalább megrémültem.
Hát, semmit sem tehetünk most.
-Ebben a pillanatban. -Igen.
-Azt hiszem, ez igaz. -Úgyhogy élvezze csak a zenét!
-Élvezem. -És forogjon!
Cica Mica! Be kéne szállnod.
Élveznéd.
Én csak kortárs jazzt és walesi népzenét táncolok.
Tényleg.
Csináltam neked valamit.
Milyen figyelmes vagy!
Mi ez?
A neve Wetherall Világnézetmosó.
Csak nézz bele, forgasd el a gombot, és élvezd a látványt!
Csodálatos ember vagy, Kate Wetherall.
Erős génjeim vannak.
-Gyerünk! Nézz bele! -Jól van.
-Nem látok semmit. -Forgasd el a gombot!
Szándékosan félrevezettél a kapunál.
A küldetésért mondott hazugság is hazugság.
Igen, az.
Működik!
Talán az volt az első benyomásod, hogy nincsenek elvárásaim?
Sajnálom.
Sziasztok! Vidámnak tűntök, ahogy kell.
Úgy tűnik, akklimatizálódtatok.
Igen. Teljesen. Szuper itt.
Mutatni akartam valamit.
Nézzen bele!
-Ó, jó. -Csak tekerje el a gombot!
Mit kéne látnom?
Tekerd el a gombot! Csodálatos.
Ezt látnod kell.
-Nem várhat? Most úgy átjár a zene! -Semmiképp sem várhat.
-Mondom, átjár a zene! -Bízz bennem!
Bízok is. Az életemet is rád bíznám. Csak gyorsan!
-Yang chai. A nyakát fogdossa? -Csak a fülét vakarta.
-Várjunk! Azok a gyerekek… -Kémek.
Kémek.
Isten hozott!
Túl sok perspektíva.
Hamis perspektíva, most már…
-Perspektíva a perspektíváról. -Igen.
Az a tárgy, amit körbeadnak, mi az?
-Nem tudom, de aggasztó. -Hihetetlenül gyanús.
Mr. Benedictet, most!
Mi ez?
Fordítsa el a gombot!
-A vállam! -A vállad!
-Kificamodott. -Maradj velem!
-Csak a vállam, de köszönöm. -Jól van.
Szerzek neked segítséget!
Furcsa egy impulzus.
-Nem forgatta el időben a gombot. -Azonnal indulnunk kell.
Hol van Constance?
Ki kell jutnunk innen.
Jól ismerem már a szállítók mozgását.
Ugorjunk be az egyikbe, és vissza se nézzünk!
-Nem, a testvérem nélkül nem mehetünk. -Dehogynem. Muszáj.
A körülmények köteleznek. Már velünk vannak a gyerekek.
-Mr. Benedictnek igaza van. -Köszönöm.
Kampets szervezete gyorsan bővül.
-Már szavazhat is? -Igen.
Azt hiszem, igaz.
Napról napra egyre többen kerülnek a befolyása alá.
És még többen esnek éber kómákba.
Kóma, többes számban.
Megtörtént valakivel a Nagycsarnokban, és sok mással is.
Megtörténhet bárkivel ebből a programból. Ez a mellékhatása.
-És Kampets tud erről. -Igen.
De így is teljes gőzzel halad előre a terveivel.
-Igen. -Azonnal el kell távolítanunk Kampetset.
Úgy a legjobb megállítani egy kígyót, ha levágjuk a fejét.
-Nem. -Akkor maguk ketten együtt maradhatnak.
-Ez egy észszerű terv. -Még akkor is, ha ő egy kígyó test nélkül.
Gyerünk!
Kapjuk el!
Várj csak! „Kapjuk”?
Igen, ragozásnak hívják. „Kap-juk.”
Mi.
Közönség, foglaljanak helyet! Tíz perc múlva kezd az élő adás.
Nem csak mindenki másnak szól.
Te is választhatod az örömöt, és hogy jól érezd magad.
Te is választhatod a boldogságot.
Keresd optimista lencsével!
Optimista lencsével.
Válaszd a boldogságot!
Vá…
Mi az?
-Virágküldemény. -Mi?
Á, értem.
Virágküldemény?
A lövedéket alkonyzöldjébe mártottuk, ami tulajdonképpen egy virág.
Persze.
-Óvatosan, Milligan! -Persze.
Itt a cím.
-Remélem, jó alvó. -Igen.
Szép adag alkonyzöldjét kapott. Órákig kitart.
Jó, mert hosszú út áll előttünk.
Hé, na, na! Megállni, megállni!
-Dr. Kampets! -Dr. Kampets, itt van?
-Elrabolták! -Elrabolták!
Hívjátok a szürkéket!
A feliratot fordította: Gömöri János